Doar cea mai ridicolă parte a acestei povești este adevărată.
Cînd eram copil
obișnuiam să port o lăbuță de iepure ca talisman.
Dar în Somalia, am schimbat-o pe două beri reci Budweisers
și pe o copertă de Penthouse.
Auzi lumea vorbind mereu despre ororile războiului,
dar micul secret murdar este
că dacă doar povestești,
războiul are și partea lui luminoasă.
Știu, știu, sînt un profanator.
Dar fiind atît de aproape de moarte
și supraviețuind,
dă dependență totală.
Și dacă cineva îți spune altceva, minte.
La dracu !
Știu !
Lucram cu Simon Hunt de nouă ani.
Am lucrat ca echipă de corespondenți de război acoperind războaiele
din El Salvador, Desert Storm, pînă pe cîmpurile ucigașe din Bosnia.
Mergem sau ce ?
Da, mergem.
Îmi doresc să fi avut o nenorocită de Quaalude.
Nimeni nu era mai nebun ca el.
Nimeni nu era atît de periculos,
de distractiv sau de bun, pe cît era el.
Fir-ar să fie !
Chiar și în cele mai grele momente.
Fir-ar să fie !
Filmezi sau ce faci ?
Glumești ?
Păi ce dracu căutăm aici, muncim pentru Travel și Leisure ?
Suntem aici pentru un motiv și doar pentru un motiv
și ăla e să aducem niște filmări de aici.
De aceea o să te întorci înapoi și-o să filmezi ceva.
Ridicol.
Nu-ți fie teamă, Duckie.
Bine. Filmează tu.
- Nu, tu să filmezi ! - Ba tu filmează !
Eu nu știu să folosesc camera asta nenorocită.
Băga-mi-aș !
Simon mi-a insuflat tupeul pe care niciodată n-am știut că îl am.
Bineînțeles, în cei 9 ani cît am lucrat împreună, am fost împușcat de patru ori
și Simon nici măcar n-a avut vreo zgîrietură.
Dar împreună am cîștigat o grămadă de premii.
Lui Simon îi plăcea să arate că, oricum,
premiile pentru știri sînt ca hemoroizii.
Într-un final, fiecare fund primește cîte unul.
Adevărul e că Simon era cel mai bun din branșă,
și o știau toți.
Lui îi păsa cel mai mult.
A prins cele mai bune subiecte.
Însă lucrurile au început să se schimbe din iarnă lui 1994, în Bosnia.
Toată brutalitatea fără sens al fiecărui război despre care am relatat,
s-a cristalizat într-o perfectă iarnă a tragediei.
Și într-o zi Simon a cedat.
Cred că fiecare cedează odată în viață :
ca șef...
ca amant...
ca lumea.
Dar Simon era extraordinar.
Și eu am filmat tot,
înregistrînd fiecare eveniment important,
pentru a fi descărcat de aici pentru toată eternitatea.
Acum mergem la Simon Hunt în Bosnia, care relatează :
Doi ani de război civil
au răvășit această țară multietnică.
Doctorul armatei sîrbe, Boghanovic,
continuă cursa sa de lichidare a
musulmanilor bosniaci din această regiune,
astăzi atacînd iar al sat, presupus protejat de UN.
Simon, se spune
că musulmanii au atacat primii,
provocînd această ultimă bătălie.
- Simon, se spune... - N-a fost o bătălie, Franklin.
N-a fost o bătălie, ci un masacru.
Simon, niște observatori UN confirmă...
Cu cine vorbești ?
Vorbești despre olandezi ?
Olandezii ?
Olandezii s-au îmbătat
cu armata sîrbă cu șliboviță
la punctul de control, dis de dimineață.
- Bine. Mersi, Simon Hunt... - Zone sigure ?
Oamenii ăștia au fost măcelăriți !
Femeile au fost violate !
Copiii au fost uciși !
Haide, Franklin!
Nu te mai prosti !
- Suntem în direct, Simon. - Fricoșilor.
Tu și cu editorul tău, puteți tăia partea asta.
Păsărici timide de la o televiziune mică.
Au existat multe momente deosebite în istoria televiziunii.
Ăsta n-a fost unul dintre ele.
După asta, totul s-a schimbat.
Simon, bineînțeles, a fost tras pe dreapta
și eu, pe de altă parte,
am primit opusul lui.
Am fost promovat.
Cred că a fost o mică răsplată pentru cele îndurate
și pentru problema care a fost Simon Hunt
în toți acești ani.
Am fost trimis la New York și mi s-a oferit cea mai bună slujbă din branșă :
Cameramanul șef al lui Franklin Harris,
prezentatorul rețelei de televiziune.
Brusc aveam tot ceea ce vroiau ceilalți :
capitalele lumii,
cine de stat,
avioane de lux.
Și am profitat de fiecare pungă cu cadouri care mi s-a dat.
Simon a luat-o rău.
- Mult mai rău. - Simon Hunt din Gaza de Nord.
Trecuse prin 6 slujbe la televiziune,
una mai solicitantă ca cealaltă...
Ce dracu faci ?
... care de obicei se terminau prin demisia sa
sau dat afară pentru insubordonare.
Am o casetă grozavă ! Foarte, foarte grozavă !
În cele din urmă atinse cea mai de jos treaptă a carierei de jurnalist :
Prezentînd un război pe care nimeni nu dădea 2 bani, în afară de el.
500 de dolari.
O dau cu cinci sute.
O lume exclusivă.
Nu-mi datorai 300 din Gaza ?
E o viață de rahat.
Imediat despre asta, n-am mai auzit de Simon.
Și el a ieșit de tot de pe radar.
Au existat zvonuri că a fost văzut
în anumite zone de război peste care n-ai fi vrut să zbori.
Povești d-astea.
Și apoi, ușurel,
poveștile au încetat.
Cît despre mine ?
Am ratat acțiunea ?
Aș vrea să mă întorc la carnagiu și la nebunie ?
Adrenalina și erecția neîntreruptă
veneau din teamă, moarte și război ?
Desigur că nu.
Și asta a fost minciuna în care am trăit.
** THE HUNTING PARTY ** made by sabian
- Fii atent la mine. - Ce ?
N-a fost amuzant.
Nu, doar că am citit că încă mai sînt
peste 500,000 de mine nedetonate în țara asta.
Ultima dată cînd am fost aici,
era un lunetist poziționat aici,
care încerca să mă dileasca.
Aniversarea de 5 ani. E un subiect bun.
Duck, ar trebui să vorbești cu vreunul dintre vechile tale contacte
și să lucrezi cu Benjamin.
Vreau să fac ceva în favoarea reconcilierii.
Ceva pentru văduvele musulmane și sîrbe.
- Da, d-le. Se va face. - Bine.
- Fii atent la mine. - Ce ?
Pe bune, chiar nu e amuzant.
Prima misiune în altă țară,
produce ceva
de care tu știi prea puțin,
putînd să fie foarte amuzant.
Da, Franklin și tata
s-au gîndit că asta ar fi o misiune bună în străinătate pentru mine.
Știi, să mă ud pe picioare.
Și al cui copil ești tu ?
Al vice-președintelui rețelei.
Da.
Am încercat să citesc tot ce-am putut,
dar războiul ăsta e complicat ca dracu'.
A fost Iad.
Nu e nimic complicat.
Ia te uită cine a intrat aici !
Duck !
De fapt, ne onorează cu prezența.
Și ne face cinste. Băutura e în contul rețelei.
Nu, nu e. Nu asculta nimic din ce spune.
Salut, omule.
Înapoi în tranșee cu oamenii simplii ?
- Brady, arăți grozav. - Mă bucur să te văd.
- Arăți ca un rahat, colega. - La fel și mă-ta.
Banii și "păsăricile" l-au distrus.
Două Sarajevskas, te rog.
Scuzați-mă dacă nu-mi permit un bar de săpun.
Toți arătați de parcă ați avea nevoie de o baie.
Duck !
- Avem un invitat special astă seară. - Ce ?
- Și e virgină. - Nu.
O să i-o tragem !
E prima dată cînd călătorești cu Duck ?
Sper că ți-ai adus vestă antiglonț.
Ultimul începător care a mers cu el și-a pierdut un ouț.
E adevărat.
De aceea l-au trimis înapoi pe Duck la New York.
Atrage focurile de mortier, precum rahatul atrage muștele.
- Jubileu, amice. - Jubileu.
Mă bucur să te văd.
E o nebunie. NATO are 20,000 de soldați pentru menținerea păcii,
într-o țară care e jumătate din Kentucky
și nu-i pot găsi pe criminalii ăia nenorociți de război.
Nu e nici o cale ca țara asta să-și pună economia pe picioare iar,
pînă nu începe să prindă cîțiva dintre ticăloșii ăia.
Pînă nu-l prind pe Vulpea.
Ăla ar fi un subiect grozav.
Da ? Cine e Vulpea ?
Ce cărți despre războiul bosniac ai citit ?
Nu îmbătrînește niciodată.
Nu e prea drăguț.
Mersi.
Doctorul Dragoslav Boghanovic, Vulpea,
e cel mai căutat criminal de război din Bosnia.
În timpul războiului, a ordonat uciderea și violarea
a mii de musulmani nevinovați.
Există o recompensă de 5 milioane pe capul lui mic și arogant.
Da.
Oricine din UN,
CIA și NATO
și fiecare vînător de recompense de aici pînă la Chuck Norris,
îl caută.
Cred că bietul băiat are nevoie rapid de o șliboviță.
E bună.
E coniac.
Da ? Cît de bună ?
Să zicem așa : o vorbă veche bosniacă care zice
că dacă o sticlă de asta e pe masă,
diavolul din colț rîde.
Știi la ce mă gîndesc ?
Dacă fiecare zi e o sărbătoare la Holiday Inn...
- Aia nu e camera ta. - Știu.
Atunci ce-ar face...
Atunci ce-ar face de Crăciun ?
Uite, dacă nu te văd la micul dejun,
am să trimit trupele NATO
să te caute.
Bine.
Noapte bună, Duck.
Hei, hei, hei !
Duck !
Oh, Doamne !
- Salut, Duckie. - La dracu' !
Simon.
Surpriză.
Ce dracu mai faci ?
Vino încoace !
Sînt bine.
Sînt pe aici.
E uimitor cîte războaie groaznice găsești
dacă le cauți.
- Dar ești bine ? - Da, sigur. Da.
Am trecut prin cîteva.
Sper că nu te superi că ți-am atacat barul
sterpelindu-ți cîteva sticluțe cu vodcă.
Ce mai e nou ?
V-am privit azi cînd transmiteati de pe un pod.
Franklin nu arată nici pe jumătate rău.
Și-a făcut operații ?
Doar la ochi.
- Te uiți la noi, nu ? - Da, da.
Da...
Speram să te pot convinge
să-mi filmezi raportul la ceremonia de mîine.
De dragul vremurilor trecute.
Da, desigur.
Aș face o mică economie
dacă n-aș angaja un cameraman, așa că...
Îl voi vinde germanilor sau jamaicanilor.
Da.
La dracu', Simon.
Am vrut să încerc să dau de tine.
Nu-ți face griji.
Nu-ți face griji, Duck.
Am auzit niște zvonuri.
Toate sînt adevărate.
Am ceva, Duck.
Nu doar o aniversare. Un subiect adevărat.
Ceva ce m-ar pune iar în cărți.
Mă gîndeam că te-ar interesa.
Nu că n-aș vrea să fac,
doar că...
Știi că aș face orice pentru tine.
Dar mă întîlnesc cu o fată în Grecia poimîine
și nu e ceva ce pot anula.
E doar o sincronizare nasoală.
Am avut o vacanță de 3 săptămîni și atît.
Dar tot o să-ți filmez mîine.
Trebuie să plec.
Cum ? Deja ?
Simon !
- Mă bucur că te-am revăzut, Duck. - Simon !
Eliberarea porumbeilor albi simbolizează pacea în lume.
Pace mai ales în Sarajevo și în Bosnia-Herțegovina.
Simon Hunt.
Credeam că ai murit.
Franklin.
Arăți bine.
În stare foarte bună.
Duck mi-a zis că o să treci pe aici.
E în regulă cu mine dacă vrei să te ții după noi.
- Nu-ți port pică. - Oh, mersi.
Mersi, Franklin. Mărinimos ca de obicei.
Promit să nu-l fur pe Duckie.
Nu ți-l poți permite. La dracu, abia mi-l pot permite eu.
Benjamin, fă cunoștință cu Simon Hunt, o fostă vedetă al postului nostru.
Simon, Benjamin Strauss.
Benjamin, pari destul de tînăr pentru a fi fiul cuiva important.
Da. Al vice-președintelui rețelei.
Și eu credeam că ești mort.
Ce ?
Simon era cel mai bun corespondent al nostru,
pînă a răbufnit pe televiziunea națională.
Da. Nu, îmi amintesc.
Adică am studiat la școala de jurnalism.
Transmițînd de la ceremonia aniversării de 5 ani
pentru televiziunea jamaicană, sînt Simon Hunt, din Sarajevo.
Transmițînd pentru televiziunea peruană,
sînt Simon Hunt, în Sarajevo.
Transmițînd pentru televiziunea poloneză,
sînt Simon Hunt, în Sarajevo.
Sper că unul dintre ticăloșii ăștia să cumpere asta.
Și eu sper.
Verifică pe atlas. Nu cred că ți-au mai rămas țări.
Da, păi...
ținînd cont de ce mai am în mînecă,
nu prea mai contează.
Du asta înapoi la hotel. Ne vedem acolo mai tîrziu.
În regulă, tati, care e subiectul ?
Te-ai decis ?
Ce să mă decid ?
Cu mica ta treabă din Grecia.
Pentru că subiectul e prea mare ca să-l ratezi
dacă te urci în avion ca Facelift Franklin.
Te-ai înmuiat, Duckie.
Te-ai rotunjit pe la colțuri.
Ești ca un cal de curse scos la pensie.
Da și tu du-te dracu', Simon.
Cînd o să știu că ești pregătit să faci jurnalism serios,
în loc de prostiile prezentatorului ăla, la care te-au redus,
o să te chem, da ?
Care e subiectul, nenorocitule ?
E bun.
E foarte bun.
Ce ?
Îl știi pe Vulpea ?
Ticălosul care e responsabil pentru toate astea ?
Da.
Știu unde se ascunde.
Deci, sursa ta grozavă știe unde se ascunde,
uite așa ?
Da. Corect.
Și noi îl vom găsi și îi vom lua un interviu.
Corect.
Vom merge unde nici un vînător de recompense
sau soldat din Marină n-a fost vreodată.
Corect.
Ți-ai ieșit din minți !
Bine. Cum rămîne cu gărzile cu care călătorește, Simon ?
Te-ai gîndit la asta ?
Da. Se zice că are 20 de gărzi înarmate cu el mereu.
Da ? Eu am auzit de 50.
- 50 ? - 50.
Poate.
De fapt, unii cred că n-are nici unul.
Lume proastă.
Nu contează.
El așteaptă trupele NATO, nu doi labagii într-o mașină.
Putem ajunge direct la el.
Știu orașul,
- am indicațiile... - Ai indicațiile ?
Ți-a zis cineva : "Fă stînga pe prima de la Quickie-Mart" ?
Nu cred că au Quickie-Marts în Bosnia, Duckie.
Bine, Simon. Marea ta sursă...
De unde știi măcar că poți avea încredere în ea ?
E reală.
Mi-a zis că se ascunde în munții Celibici,
chiar lîngă granița cu Muntenegru.
Dacă treci granița, NATO nu te mai poate prinde.
Nu, nu, nu.
- Au lansat zvonul ăla... - E aici. E în munți.
E aici ! E...
E la o oră jumătate de drum nepavat.
E înconjurat de simpatizanți sirbo-bosniaci
care îl protejează...
cu orice preț.
E al dracu' de grozav.
Plecăm mîine dis de dimineață.
Dacă m-ai vedea în bikinii ăștia, Duck, n-ai face asta.
Haide, iubito.
Îți promit că va dura încă două zile. Bine ?
Păi, abia mai pot să aștept.
Dar nu știu cît timp.
Mă torturezi.
Și tu mă torturezi,
așa că sîntem chit.
Alo ? Alo ?
Cred că sînt tîmpit de-a binelea.
Știu că sînt nou și necopt și o glumă pentru tine,
dar sînt absolvent de Harvard, da ?
Și știu că se pune ceva la cale.
N-am nici cea mai mică idee despre ce vorbești.
Haide ! Tu și Simon aveți un subiect.
Eu și Simon stăteam de vorbă.
Ți-am văzut prietenă cînd a venit la birou, acum 2 săptămîni.
E foarte tare.
N-o lași în Grecia aiurea.
Mi-ai ascultat conversația ?
Nu.
Nu, doar...
Nu, termenul oficial e "tras cu ochiul", da ?
Rahat mic !
Știu că puneți ceva la cale, da ?
Vreau și eu.
Uită. Nu e nici un subiect.
Am urmat Harvard, da ? Știu că e un subiect.
Ce tot e cu Harvardul ăsta ?
M-am întîlnit cu o fată de la Harvard odată
și nu era deloc strălucitoare.
Tatăl meu e rece, adică un ticălos
și crede că sînt moale și slab
și nu prea făcut pentru meseria asta.
Și n-am cum D-zeu să-i demonstrez
dacă te las să prinzi un subiect bun fără mine.
De unde știi că e așa de grozav ?
Ai ieșit cu un tip
care a avut o răbufnire pe televiziunea națională
și e pe punctul de a ieși din branșă.
Dacă nu era așa bun, nu te băgai.
Uită-te la tine !
Micuțul Mike-al dracu'-Wallace.
Bine.
Dar luiSimon n-o să-i placă asta.
Zău ?
Păi nici mie nu-mi place Simon.
Gardianul lui principal
e un psihopat nenorocit, numit Srdjan.
Are o adevărată poftă
pentru viol și mutilare a amusulmanelor tinere
și a făcut curățare etnică în statele alea.
- Iisuse ! - Și nu asta e partea cea mai bună.
Partea bună, Benjamin, e acest Srdjan,
tipul însărcinat cu paza Vulpii.
Are un tatuaj pe frunte care se citește în cirilica,
"Am murit în ziua în care m-am născut."
Vă învață așa ceva la Harvard ?
Ne îndreptăm chiar în inima acestei nebunii balcanice,
în teritoriul sîrbesc,
Republica Srpska.
E un ținut
în care te vor ucide dacă încerci să-i faci rău lui Boghanovic,
la fel de ușor cum ai omori un țînțar.
Vulpea e dumnezeul lor.
Oamenii își protejează dumnezeul.
Dacă încă mai ești interesat...
plecăm în 20 de minute.
Hai să găsim niște criminali de război.
Benjamin, știi ce e asta pe lîngă care trecem ?
Da, pare o telecabină.
Olimpiada de Iarnă din '84 s-a ținut aici, în Sarajevo.
8 ani mai tîrziu, Vulpea a folosit zona asta pentru a-și antrena lunetiștii.
A cîștigat medalia de aur la săritură triplă.
Cel mai bun dintre jigodiile alea.
O să cînți la aia tot drumul pînă în Muntenegru ?
Da. Lui Simon niciodată nu i-a plăcut cum cînt la chitară.
Serios ?
Aș spune că nici mie.
Deci, așa va fi ?
Bine ! Foarte amuzant !
Care e planul tău ?
Ai un contact în orașul ăsta ?
Nu. N-am mai fost pe aici.
Am să încep să bat pe la uși.
Ai văzut ? Acum semnele sînt în chirilică.
Am intrat în Republica Srpska.
Așa de repede ?
La 10 minute de Sarajevo
și am ajuns în ținutul cu lapte și miere, violuri și a jafului.
- O să fim în regulă aici ? - Cine dracu știe ?
Dar 5 milioane sînt 5 milioane și n-am să mă opresc.
5 milioane ?
Recompensă.
3 sînt pentru mine.
Restul e al vostru și îl împărțiți cum vreți.
Stai, stai, stai ! Recompensă ?
Doar nu vă gîndiți să-l capturați, de fapt, nu ?
El poate se gîndește, dar nu se va întîmpla.
- Nu fi așa de sigur. - Nu fi așa de prost.
După ce interviul se termină, începe acțiunea, prieteni.
Stai așa. Duck, asta e o tîmpenie !
Doar nu-l susții, nu ?
Odată în Rwanda,
Simon s-a hotărît să-l asasineze pe liderul Hutu
și să termine războiul.
3 zile mai tîrziu, era în Maroc,
cu o tîrfă numită Gladys, care îi făcea masaj.
Simon are capriciile lui, dar pe ăsta nu-l susțin nici eu.
Ăsta nu e un capriciu.
Știi cît înseamnă pentru mine.
Suntem jurnaliști, nu putem face asta.
Nu e... etic... și e o nebunie.
Ar fi o plăcere să-l capturăm noi.
Noi singuri. Nici măcar nu avem arme.
Dacă ți-aș da un pistol, ai ști să-l folosești ?
Nu !
Atunci de ce dracu te mai plîngi ?
Ți-am spus.
Din momentul în care ai băut coniacul bosniac,
diavolul care stă în colț, doar rîde.
Măcar știm ceva, băieți ?
Amicul meu de la Newsweek spune
că îi e teamă
că și-a lăsat părul să crească și că are o barbă de ortodox.
Nostim. Pentru că am auzit că de fapt și-a ras barba.
E chel ca în palmă.
Ceea ce știm e că Vulpea merge într-un convoi de mașini portocalii.
În regulă ? Trebuie să fim atenți la ele.
E așa de nostim, Simon. Am auzit că se deplasează
într-o mașină anti-mine a UN.
Păi atunci, trebuie să fim atenți și la aia.
Da, grozav.
Sînt doar o mie de mașini anti-mine în țara asta.
De ce să nu le oprim pe fiecare ?
"Hei, cioc-cioc ! Vulpea e acolo ? Nu ?"
Ar trebui să terminăm, să zicem, cam inntre 9 și 12 ani.
Prima dată se plînge
că îi e teamă că ne ducem după Vulpe,
apoi se plînge că poate nu.
Nu, nu mă... plîng.
Îmi bat joc.
Doctorul nu e chel.
Nu e disperat.
Și nu e în Celibici.
E pretutindeni.
Știe totul.
Ascultă tot ce spuneți.
Și dacă vă apropiați de Vulpe,
dacă îl încolțiți,
nici măcar D-zeu nu vă mai poate ajuta.
Ce dracu a fost asta ?
Un mic avertisment.
Da ? Mie mi-a părut mai mult o amenințare.
Da. Atenție la ospătarii gălăgioși cu mîndrie sîrbească.
De fapt, e prima oară cînd
poate Simon n-a zis-o la mișto.
Da ? Cum așa ?
Pentru că tipul a zis că nu e în Celebici,
ceea ce înseamnă că s-ar putea să fie de fapt în Celebici.
Corect. Dacă chiar nu e în Celebici.
Păi, e și asta o posibilitate.
Mai să fie !
Lasă-te jos !
Țineți-vă.
Ce dracu a fost asta, omule ?
D-zeule !
O să murim.
Fiecare persoană de aici știe exact ce facem.
Păstrează-ți pantalonii uscați, Benjamin.
- N-are legătură cu Vulpea. - Ce dracu vrei să spui ?
E doar o tradiție locală să tragi după fiecare client ?
Stai așa ! Ăia sînt banii mei ?
Banii pe care i-am lăsat pe masă ? Sînt aia ai mei ?
- Simon ! - Ne presează timpul.
Lucrurile se întîmplă. Dă-mă în judecată !
Stai, stai, stai.
Ai ciordit banii pe care i-am lăsat pentru consumație ?
Aveam mai multă nevoie de ei.
Ne-ai pus în pericol pentru 20 de dolari ?
Habar n-aveam că o să tragă după noi.
Incredibil !
Erau mai multe focuri de armă cînd tu și cu Franklin
făceați subiectul despre noile taxe ale președintelui ?
- 'Te dracu' ! - Haide, Duckie.
Te-ai distrat, nu-i așa ?
Un mic gust a ceea ce ai lăsat în urmă ?
Nu spune că nu.
Ruina aia era o moschee.
Acum orașul e format 100% din sîrbi bosniaci.
Nu mai e nici un musulman.
Curățare etnică pentru protecția ta.
Drăguț sentiment, nu ?
E un motiv pentru care se spune că rîul ajunge roșu în Foca...
și nu e din cauza vinului.
Ce scrie în chirilică ?
Scrie : "Nu-l atinge."
- Stai ! Unde te duci ? - La Poliție.
Am nevoie de un rîs bun.
Criminali de război ?
Credeți sau nu, nici măcar nu avem o copie
a actului complet de acuzare.
- Nu aveți ? - Nu.
Tu ai o copie ? Aș putea să ți-o xeroxsez eu.
Miriam, mai funcționează copiatorul ?
Se zice că sînt o grămadă aici în Foca.
S-ar putea.
Din nefericire, sîntem aici pentru a reforma forțele de Poliție,
nu să vînăm criminali de război.
Nu e mare vînătoare.
Mulți sînt trecuți în cartea de telefon.
Cum am zis, nu sîntem autorizați să arestăm criminali de război.
- Sînteți Poliția internațională, nu ? - Da.
Sub steagul Națiunilor Unite, nu ?
Credeam că UN caută criminalii de război.
Așa e. Agresiv.
E o recompensă de 5 milioane, știi ?
Dar ai zis că nu ai actul de acuzare.
Nu-l am.
Gogoașă ?
Tocmai de la Bonn.
De pe piața foarte neagră.
Mie îmi plac cele cu ciocolată și cu bombonele colorate.
Vezi tu, forțele UN caută criminalii de război,
nu poliția UN.
Nu, nu pe cei pe care ar putea să-i prindă.
E un fel de a privi lucrurile.
Mie îmi sună ca vrăjeala obișnuită a UN.
Ai niște lapte ?
Ne îndreptăm spre Celibici acum.
Ne-am gîndit să ne oprim aici și să ne înregistrăm
în cazul în care am fi uciși.
Considerați-vă înregistrați.
Miriam, fii scumpă și adu-mi un ceai.
Patru de zahăr.
Și un pahar cu lapte.
E vreo vorbă
despre ce se întîmplă acolo sus, acum ?
E ceva...
E a treia oară în anul ăsta cînd ni se ordonă să nu ne băgăm.
Din Celibici ?
Ciudat, nu ?
Da.
Cine v-a ordonat ?
Comandamentul UN.
Ni s-a spus să nu ne băgăm vreo 4-5 zile.
Ordonă Poliției să nu urce în Celebici.
E clar că e acolo. Nu pot să cred asta.
De ce le-ar spune să nu urce acolo ?
Spune-le să nu meargă acolo
pentru că nu vreau să nimerească într-un schimb de focuri.
Acum, pe bune...
spune-mi adevărul.
Cine dracu sînteți voi, băieți ?
Ți-am spus, sîntem jurnaliști.
Jurnaliști ?
Da. Ai acreditările noastre de presă.
Da.
Foarte profesionist făcute.
Deci, sînteți jurnaliști care cred
că se pot apropia de cineva, cum nu poate altcineva.
Da. Și care e problema ?
Înțeleg.
Sînteți jurnaliști cu o poveste.
Crezi că doar pozăm în jurnaliști ?
Vă place berea ? Mie îmi place. Vouă vă place berea ?
Să bem o bere.
Pentru un grup de gărzi UN e prea periculos să se ducă acolo.
Pentru voi, băieți ? Sigur, de ce nu ?
Duceți-vă la Celibici.
Faceți lumii un serviciu.
Scuză-mă, insinuezi că sîntem un pluton de execuție al CIA ?
Scuză-mă, încă insinuezi că sînteți jurnaliști ?
Uite...
Știu... lucruri.
Știu cum se face treaba.
Vă așteptam.
Anumite lucruri trebuie făcute de către profesioniști, corect ?
Mi-a luat luni...
Mi-a luat luni ca să cîștig încrederea anumitor oameni
care normal ar trebui să-l protejeze pe Vulpea.
De aici știu că nu v-ați împiedicat aiurea de faptul că e în Celibici.
Păi, a apărut în presă.
Așa apar și horoscoapele. Credeți în ele ?
- N-ai nici o logică acum. - Știu.
Eu reprezint Națiunile Unite.
Și treaba e că Națiunile Unite...
La dracu. Francezii, mai ales...
n-au nici un interes să-l prindă.
Ar fi fericiți saca el ar omorî toți musulmanii.
Ar economisi banii și energia tuturor.
John Major și englezii îl susțin pe Vulpea,
cu toate că public nu recunosc.
Și americanii... Au intermediat acordul de pace,
dar unii sugerează că ar fi făcut o înțelegere secretă cu el
dacă abandonează puterea
și că nu-l vor aresta pentru crime de război.
Cine știe care este adevărul ? Toată porcăria asta e murdară.
Dar în vremuri murdare...
lucrurile murdare trebuie făcute, nu-i așa ?
O mînă a guvernului spune că ar trebui făcut ceva și nu face nimic.
Ăștia am fi noi.
Pe de altă parte...
CIA...
e aceea care...
face cu totul altceva.
Uitați-vă la voi, băieți.
Credeți că prostiți pe cineva ?
Ăsta crede că sîntem un pluton de execuție.
Da, asta nu e bine.
Nu e ilegal să te dai ofițer CIA ?
Ba da, dar am negat.
Și el nu ne-a crezut.
E adevărat. Cu cît negăm mai mult,
cu atît nu ne crede.
Chestia e că dacă ai fi de la CIA n-ai nega.
Și dacă n-ai fi, oricum ai nega.
De fapt, nu era prea departe.
Noi nu sîntem de la CIA,
dar putem face mai mult
decît să-i luăm interviu Vulpii.
Stai așa.
- Simon. - Ce ?
Doar nu ai în cap prostia cu capturatul ?
Nu e o prostie.
Nu e o prostie, nu e un capriciu. Mai ales acum.
Mai ales de cînd Boris a confirmat că se ascunde acolo.
Bine. Acum, Simon,
vroiam să vin cu tine
și chiar să mă apropii de rahatul ăsta psihopat
și să încerc să-i iau un interviu.
Dar n-o să-l capturăm.
Adică, uită-te la noi.
Nu asta facem noi.
O să mă cazez la hotelul ăla
din capul străzii.
O să fac un duș, un rahat și o să iau un Seconal.
Mîine dimineață o să mă trezesc,
o să conduc pe munții Celibici
și am să-l găsesc pe Vulpea.
Acum, ești binevenit să mergi cu mine, Duckie,
sau ești binevenit să te duci dracu.
E alegerea ta.
Și tu crezi că asta e o nebunie, nu ?
Doar încercarea de a-i lua un interviu e o nebunie.
Dar nu sîntem mercenari.
Da, ar fi trebuit să fiu în vacanță.
Și acum are sens de ce a răbufnit în direct.
E o slujbă al dracu de nebună.
Da, Simon e nebun
dar a răbufnit aiurea.
Am văzut lucruri teribile în zilele alea.
Da, reprterii văd lucruri îngrozitoare mereu.
Asta fac ei.
Da.
Am văzut caseta, da ? Era beat, drogat...
S-a pierdut.
S-a pierdut atunci și se pierde și atunci.
Era cele două fete, știi ?
Marda și Una.
Ziceau că-s verișoare, dar...
Ieșeam cu ele din cînd în cînd.
Dracu știe ce căutau acolo.
Era război.
Oamenii erau distruși.
Oamenii fac anumite lucruri.
Tot ce știu e...
că ne-am distrat.
Erau prietenele noastre.
Undeva pe linia asta,
în al doilea sau al treilea an de război,
Simon și Marda, au avut un... lucrușor.
Adică a fost ceva mai mult.
Lui Simon îi plăcea de ea.
A făcut multe pentru ea.
Puținii bani pe care îi avea, îi dădea ei.
N-au petrecut prea mult timp împreună.
Dar era război, cum s-ar fi putut ?
Dar Simon, în propria manieră nebunească,
o iubea.
Acum, repede înainte peste 6 luni.
Sarajevo era sub un asediu aprig.
Și nu mai auzisem de Marda sau de verișoara ei de luni bune.
Tot ce știam
era că Marda se reîntorsese la Polje
să-și ajute mama.
Apoi într-o zi am auzit de un incident major în Polje
și ne-am dus acolo să relatăm.
Ororile pe care le-am văzut...
Al dracu de inumane.
Nici Simon nici eu n-am zis nimic,
dar amîndoi știam
că Marda era din orașul ăsta.
Ne-am pregătit să ne facem treaba,
să relatăm de la fața locului.
Inez,
Jasmine,
Amar,
Amin.
Nu ?
Ce zici de Aidan ?
Sau de Simon Junior ?
Și apoi așa a fost.
Cu 20 de minute înainte intrasem în direct.
Au zis că au împușcat-o în stomac de 5 ori.
Să nu crezi orice te învață la școala de jurnalism,
pentru că în război...
ceea ce vezi
și ceea ce se întîmplă cu adevărat,
cîteodată sînt două lucruri diferite.
D-zeule !
Simon !
Simon, nu ! Nu ! Nu !
În regulă ? Haide !
- E în regulă. - Ești bine ?
Așteaptă ! Simon, nu ! Așteaptă !
- Lasă-mă ! - Nu ! Simon ! Haide !
Tîmpitul dracului !
Nu ! Nu ! Nu !
Nu ! Te rog, Simon.
Te rog.
E în regulă.
Fir-ar al dracu' !
Știu.
Fii atent la mine.
Bine, mai taci.
Ai văzut asta ?
Ce era ? Un post de observație ?
D-zeule, Duck. Chiar cred că e acolo.
Supraveghează fiecare mașină care urcă pe muntele ăsta.
Țineți-vă, băieți. Va fi o călătorie cu hopuri.
Stai, stai.
Stai, stai, stai !
Înapoi, înapoi, înapoi.
Ai înnebunit !
Corect.
Unde e comitetul de întîmpinare ?
Fii mulțumit că nu sînt 50 de Kalasnikoave ațintite spre capetele noastre.
Și ce-o să faci ?
Am să fac ceea ce ar face orice jurnalist bun
cînd ajunge într-un loc nou.
Da ? Ce anume ?
Am să găsesc un bar.
Se pare că nu prea ajung mulți noi veniți pe aici.
Zîmbește. Vei fi bine.
Ce-a zis ?
Că ești destul de slab pentru a fi folosit ca momeală.
- Da, e o glumă de pescari. - Da, am priceput.
Duck, sper că ai bani.
Ce s-a întîmplat cu cei 20 pe care ți i-am dat ieri ?
Trăiască Serbia !
Simon, oprește-mi și mie.
Fii atent...
Ce-ar fi dacă un jurnalist... ca mine...
Ar promite să-l arate pe Vulpea așa cum îl vedeți voi.
Ca pe un erou.
Eu nu sînt afiliat.
Spre deosebire de prietenii mei...
eu sînt apolitic.
Ce zice ?
Tocmai ne-a vîndut.
- Mersi, Simon. - Grozav.
Cu plăcere.
Chiar crezi că ne-am vinde liderul
pentru un pahar de coniac ieftin ?
Chiar crezi că cetățenii Republicii Srpska sînt atît de slabi ?
Nu mergem la univeristate ca voi,
dar nu sîntem proști și nu ne place să se rîdă de noi.
Nu rîdem de voi.
Rahat ! Continui chiar și acum.
Nu mă insulta purtîndu-te altfel.
Bine, nu vrem necazuri.
Știi cum am obținut animalele de pe perete ?
- Le-am împușcat. - În regulă.
O să plecăm acum.
Da, cred că da.
- O întrebare înainte de plecare. - Simon...
Ai fost vreodată la vînătoare cu el ?
Și-a căpătat porecla pentru că îi place să vîneze vulpi.
E evident că îți place să vînezi vulpi.
Doar mă întrebam...
În război, ucid oameni ca tine.
Războiul s-a terminat.
Da, s-a terminat.
Așteaptă.
Ai vînat cu el ?
- Pentru numele lui D-zeu, Simon. - Ești un tîmpit curajos.
Hei. Duck.
Duck, uite.
Sînteți exact că idioții ăia de la Națiunile Unite
care se învîrt pe aici așteptînd ca unul dintre noi să vorbească.
Spune-le prietenilor tăi că nu știm nimic.
Spune-le că și noi am pierdut pe cei dragi în război.
Nu doar musulmanii.
Spune-le asta !
Am să mă asigur că o să parcurgi drumul fără să fii omorît.
Sau cel puțin o să fac tot ce pot.
Cum adică, i-ai văzut mașinile ?
În timp ce tu erai acolo, făcînd pe tîmpitul,
Benjamin le-a văzut prin ușă.
Încotro au luat-o ?
- Înapoi la poalele muntelui. - Haideți !
Urcați-vă în mașină !
Rahat ! La dracu !
Ce-o să facem, o să-i urmărim ?
- Nu știu. - Ăștia sînt criminali, Simon !
- Ale dracu drumuri ! - Simon.
Puștiul are o părere.
La fel și măciuca mea.
Ce plănuiești, mai exact, să faci ?
Sînt trei mașini pline !
Am să sun la UN sau NATO sau la cineva.
- Fără telefoane ! - Ce dracu ?
- Nebunule ! Ăla era telefonul meu ! - Fără telefoane !
Fără NATO ! Fără UN ! Nimic !
N-am încredere în nimeni !
- Fir-ar să fie ! - La dracu !
Simon, jur că dacă faci vreo prostie, te omor cu mîna mea !
- Bună. - Bună. Dați-vă jos din mașină !
Nu, sîntem turiști în drum spre Muntenegru.
Dați-vă dracu jos din mașină, acum !
D-zeule ! O să murim.
- Stai calm. - Afară !
Faci o greșeală, pentru că noi treceam...
La pămînt !
- Treci dracu la pămînt ! - Nu te panica.
- Taci dracu din gură ! - Voi ce mai așteptați ?
- Nimic. Bine, bine. - Haide, haide !
Afară. Și tu. Haide, haide !
- A fost o neînțelegere. - Taci dracu' din gură !
La pămînt, acum ! Jos !
- La pămînt ! - Bine, bine, bine.
Nu-ți face griji pentru noi ! Suntem jurnaliști !
- Nu ai... - Gura !
Simon ?
Goran ? Fir-ar dracului !
Al dracu', Simon Hunt !
Îl știi pe dobitocul ăsta ?
Sascha ! Simon Hunt !
Goran, nebunule ! Croat nenorocit !
- Ce mai faci ? - Sînt bine, sînt bine !
- Aproape că te-am omorît, omule. - Da, pe bune.
Niciodată să nu conduci pe drumurile noastre.
Dar dacă o faci, sună-ne mai întîi, da ?
Bine. Promit.
Rîdeți la toate glumele lor,
orice ați face, nu vă holbați la pitic.
Care pitic ?
Sînt traficanți.
- Aduc marfă care ajunge în Croația. - Bine.
- Simon ! - Sascha !
- Rahat ! Mă holbez la pitic ! - Păi oprește-te.
Unde dracu sînt banii mei ?
Frumoasa chitara e a ta. Poftim.
In-cre-di-bil !
Da, e cam de două ori mărimea lui.
Al dracu de pitic lacom.
Ce ?
O să ți-o plătesc înapoi.
Am să vă plătesc amîndurora.
- Duck ? - Bună, iubito.
Abia te aud.
Costas, poți să dai muzica mai încet, te rog ?
- Unde ești ? - Sînt bine.
Nu, iubito, am întrebat unde ești ?
Sînt pe iahtul lui Gaspar.
Cine e Gaspar ?
Prietenul lui Costas și al Lolei. Nu, nu mai vreau șampanie.
Nu, vorbește cu mine ! Cine sînt Costas și Lola ?
Iubitule, abia te aud.
Conexiunea e groaznică.
Cînd te întorci ?
Am să fiu acolo mîine dimineață !
Cu primul zbor.
Bine. Dar grăbește-te !
Georgio, nu ! Mă gîdili !
Stai așa ! Cine e Georgio ?
- Nu mă poți lovi așa peste fund. - Ce ? Nu ! Dă-mi-l pe Georgio la telefon !
Vreau să vorbesc cu Georgiol
Alo ?
D-zeule !
Deci ați fugit după pitic.
Mai bine decît să trecem peste el.
Tu de unde știi ?
Nu putem vorbi aici.
Nu știam că vorbim.
Nu vorbim.
Păi se pare că vorbim.
Visegrad. Tunelul Dobran, diseară la 9.
Lucrurile se încing.
De ce tot îmi intri în cameră ?
Sînt între două locuri acum.
Trebuie să fac baie.
Și ce dracu ai să faci, Simon ?
Ești falit.
Ești dator piticului.
L-am visat, Duck.
Am visat că l-am prins.
Că îi ștergeam zîmbetul arogant de pe față.
Toată situația mea nenorocită,
orice lucru rău mi s-a întîmplat, mi se trage de la nenororcitul ăsta.
Eram pe val înainte de războiul ăsta.
Știu.
Eram o echipă grozavă.
Cea mai bună.
Și apoi s-a ales praful.
Prinderea lui ne-ar aduce strălucirea.
Poate ar trebui să-ți suni iar sursa.
Ce ?
Nu există nici o sursă.
Am inventat toată povestea.
Ești incredibil !
Am auzit niște zvonuri că Vulpea e în Celebici.
M-am gîndit că dacă îți spun că aveam o sursă, te forțez să vii cu mine, așa că...
Cred că sînt un idiot.
Nu, eu sînt un măgar.
Tot timpul ăsta ai rîs de viața mea din New York.
Glumeai că nu mai sînt omul care am fost.
Lasă-mă să-ți împărtășesc ceva, Simon. Nici tu nu mai ești omul care erai.
Ești departe rău de el !
Usucă-ți scula și cară-te din camera mea.
Doamnă, puteți...
Încerc să-mi schimb...
Alo ? Alo ?
Da, am inventat-o.
- Rahat, Simon. - N-am dat-o în bară, știi ?
Boris, tipul de la UN, crede că sîntem pe urmele lui.
- Da, încă crede. - Ce vrei să spui ?
Tocmai l-am văzut în hol
și vrea să se întîlnească cu echipa lui favorită de la CIA
la tunelul din Visegrad diseară.
- A zis, "Lucrurile se încing." - Așa a zis ?
Da. Toată chestia asta e al dracului de ridicolă.
De ce dracu nu mi-ai spus ? Trebuie să mergem !
Și în ce punct o să sărim și-o să murim ?
Nu fac ceea ce fac.
Sigur, o fac, dar n-o fac,
pentru că dacă o fac, o să am o grămadă de necazuri pentru că o fac.
Ce dracu', Boris ?
Da.
Vă poate părea tînără și frumoasă,
dar vă taie boașele și le vinde ca pe clopoței,
dacă are impresia că o luați la mișto. Bine ?
Boris ?
Despre cine vorbești ?
De persoana cu care am vorbit despre misiunea voastră.
Mirjana.
Vă v-a conduce la Vulpe.
Haide.
Luați loc.
Stai jos.
Nu sînt prietenă cu musulmanii.
Chiar la începutul războiului, au luat niște fete de la școala mea.
A fost nasol de ambele părți, da ?
Nu știi cît de nasol pînă cînd nu te violează o bandă 7 ore.
- Unde e Boris ? - Aici nu e vorba de justiție.
Sînt și voi fi o sîrboaică mîndră.
E vorba de bani.
Tata are un sistem. Fă-ne bani.
Apoi, oamenii lui Boghanovic m-au luat.
Vroiau ce aveam.
Acum controlează petrolul și țigările venite din Serbia.
Folosesc banii ca să-l protejeze.
Dar l-au ucis pe tata.
Și acum nu mai avem nimic.
Nu urăsc nimic.
Dacă voi îl opriți, eu îmi iau afacerea familiei înapoi.
Eu ce primesc ?
Ceea ce ai venit să iei din Bosnia.
Și cum o să facem asta ?
Fostul meu prieten e una din gărzile sale.
Midac.
Mă iubește, mă sună zilnic.
Nu mă mai interesează, dar mai vorbesc cu el,
pentru că știu că într-o zi, CIA vă veni acasă la mine.
- Cîte gărzi are ? - 10.
- Noi sîntem doar 3. - 3 ca voi fac cît 30 dintre ei.
Sînt grași, leneși și plictisiți.
Știi exact unde e ?
Știu.
Acum dă-mi 1000 de mărci.
O mi... Ai înnebunit ?
Nu. Vreau un gest de bunăvoință.
Bunăvoința mea a dispărut, doamnă.
Risc totul ca să vorbesc cu tine.
Nu putem.
Am nevoie de o asigurare că nu o să profiți de mine.
Dacă nu sînteți serioși, lăsați-o baltă.
Agenția are reguli stricte.
Nu sîntem autorizați să facem plăti.
Alții din companie pot, nu noi.
Diviziile mai slabe. Diviziile mai mici.
Știi ce facem.
Știi cine sîntem.
Ne știi reputația și acuratețea în realizarea scopurilor noastre în lume.
Un singur glonț de-al noastru poate termina războaie
sau să le înceapă.
Ți-e teamă că te vom ucide,
dar cel mai mult ar trebui să te temi de cei trei din această cameră
și de reputația pe care o aduc cu ei.
Vom face ceea ce trebuie pentru a ne realiza scopul.
Chiar acum, stai în calea realizării scopului nostru.
Ne poți ajuta și acțiunea nu va fi întîrziată.
Ne poți ignoră și nu îți mai pot garanta securitatea.
Agenția e, mi-e teamă s-o spun, insensibilă la problemele astea.
Bine.
Mîine, cînd va suna, o să aflu ceea ce trebuie să știți.
Bine.
Incredibil, Benji !
Nu credeam că o ai în tine !
A fost cel mai mare tupeu pe care l-am văzut în viața mea.
Ești nebun.
Credeam că ne vrăjește și că vrea să ne tragă pe sfoară,
așa că e mai bine să aflăm sigur.
Nu știu ce căutăm aici, d-lor,
dar îmi place al dracului !
Cînd te gîndești, toată chestia asta e al dracu' de ridicolă.
De ce ?
Aș putea fi foarte bine de la CIA.
Nici măcar nu poți să pronunți CIA.
Orice tip de la CIA pe care îl cunosc, arată exact ca mine.
Da, dar mai arătoși.
Cu siguranță că nu arată ca mine.
Și asta a fost genial.
CIA să aibă pe cineva care nu arată a CIA.
Asta e...
Exact asta ar face.
- Ce e ? - Cred că sîntem urmăriți.
- Ce ? - Ce vrei să spui ?
Care parte din "Cred că sîntem urmăriți" n-ai înțeles-o ?
Iisuse !
E cu mine la fiecare întoarcere.
Cine ar putea fi ?
- Iisuse ! - Nu ne putem opri.
Ne întoarcem la Sarajevo.
Da, fără glumă.
Avem o problemă.
Întoarcerea la dreapta am făcut-o aici ?
Nu ne îndreptăm spre Sarajevo.
- Mergem spre Pale. - Oh, fir-ar să fie !
De ce ? Ce e la Pale ?
E cel mai rău loc unde ai putea merge.
E locul unde Vulpea a locuit pe timpul războiului.
- E doar o provincie sîrbească. - Al dracu de drăguț.
- Fir-ar al dracu' ! - Iisuse !
Care dracu e problema ta ?
- Rahat ! - Bine, bine !
Fir-ar al dracu' !
Bagă viteză ! Bagă viteză !
Țineți-vă bine !
Cum se face că de cîte ori sînt cu tine, Simon, îmi pun viața în pericol ?
Pentru că, prietene vechi,
a-ți pune viața în pericol e modul tău de viață.
Restul e televiziune.
Aveam nevoie să-mi reamintești asta.
Trebuie să fim foarte atenți.
Nu vorbiți cu nimeni din hotel.
- Nu vorbiți la mobil. - Asta n-ar fi o problemă.
Aveți încredere în mine, băieți.
Am întrerupt ceva aici.
Oamenii sînt îngrijorați. Ne supraveghează.
Cine dracu sînt tipii ăștia ? Cine e tipul care ne ascultă ?
Nu ne ascultă nimeni !
Ce, ar trebui să ne fie teamă de omul de servici al hotelului ?
Nu vă încredeți în nimeni.
Singura persoană în care nu am încredere ești tu.
Dormi în camera mea ?
- Da. - Distracție plăcută, copii.
Uite, Simon.
Aș minți dacă în secret n-aș crede că treaba asta e adevărată.
Dar nu sîntem mai aproape de a da de Vulpea, decît sînt ceilalți.
Boris e dus cu capul.
Mirjana e o artistă condamnată.
Și tipul care ne-a urmărit era beat
sau amicul tău pitic vrea să se bată.
Ce spuneai ?
Trebuie să plecăm de aici.
- Nu mișcați ! - Bine, bine !
Vroiați să-l găsiți pe Vulpea ?
Ei bine, acum Vulpea vrea să vă găsească !
Ăsta e toporul meu cu care ucid. Îți place ?
Vă place ?
Scuză-mă, dar nu știu despre ce vorbești, bine ?
Cine e conducătorul echipei ?
Nu înțeleg ! Nu vorbesc limba ta !
Nu înțeleg ce spui ! Nu înțeleg ce spui !
Duck ! Duck ! Nu înțeleg ce spune !
Nu înțeleg ce spui !
Nu, nu, nu !
Nu sîntem de la CIA.
Spune-mi cine e șeful și moare doar el. Altfel vă omor pe toți.
Scuză-mă, nu înțeleg ce spui !
Nu sîntem de la CIA ! Suntem jurnaliști !
Nu, sîntem jurnaliști !
Duck ! Duck, ce spune ?
Nu înțeleg ce spui ! Nu sîntem de la CIA !
Nu ! Oprește-te ! Nu înțeleg ce spui !
Oprește-te !
Adevărul a ieșit la iveală.
E o încurcătură imensă aici.
Ce încurcătură ?
Știm totul !
Mai ales cînd CIA e aici.
Nu, nu sîntem de la CIA.
Nu sîntem de la C... La dracu !
De săptămîni aud zvonuri că CIA e aici.
CIA vine după mine.
Noi auzim tot.
Știm tot.
Asta e chestia. Nu sîntem de la CIA.
Suntem doar jurnaliști.
Doar jurnaliști. Am venit...
Încercam să-ți luăm un interviu.
Celorlalți le-ați spus că sînteți de la CIA.
Nu ! Nu ! Nu ! N-am spus nimic...
I-ați spus lui Boris.
Nu, n-am spus asta !
El era confuz.
Suntem cu adevărat jurnaliști.
N-am venit să-ți facem rău.
Srdjan.
Nu, nu, nu !
Te rog, n-o face !
Nu poți s-o faci.
- Alo ? - Cred că îți bați joc de mine.
Vulpea !
Vulpea a ieșit prin spate ! A ieșit prin spate !
Intrați !
Băieți, intrați !
Echipa de extarctie 107, aici baza de tragere Lima. Fiți pregătiți !
Uite, ăsta e un eveniment de știri.
Suntem oameni de știri.
Vrem să coborîm acum !
- Ai auzit vreodată de libertatea presei ? - Nu în Bosnia, d-le.
În regulă, Jazzy, hai să decolăm.
Așteaptă ! Încotro ne îndreptăm ?
Scuză-mă, l-ați prins ?
Asta e o informație secretă.
Secretă.
Corect. Secretă.
Deci spui că nu l-ați prins.
A fost chiar aici !
Ce insinuezi ?
Am fost la 3 cm. de tip !
A fost aici !
V-am salvat viața. Asta a fost misiunea noastră.
Ai sucit-o frumușel, nu crezi ?
Ne-am făcut datoria. Acum, plecați dracu din țara asta !
Nu, cred că e un subiect frumușel de spus din interiorul acestei țări.
Am stat față în față cu cel mai căutat om din lume.
Să-ți spun ceva, d-le Cunt.
- Hunt. - D-le Hunt.
Ai noroc că nu te-am arestat
și că nu te-am băgat într-o gaură întunecată fără ieșiri.
Arestat pentru ce ?
Să te dai drept ofițer CIA e o infracțiune gravă.
Nu ne-am dat drept nimeni !
Prietenul tău Boris e într-un avion pentru Uganda unde va fi staționat.
Dar înainte de a fi transferat brusc în întunecată Africa
ca să nu mai auzim vreodată de el,
ne-a povestit despre mica voastră reprezentație.
Dacă mai aud vreodată de voi
CIA vă veni pe voi ca un costum ieftin de la second hand.
Veți fi arestați, încarcerați
și sodomizați de un sîrb mare și prost, cu scula mare,
pentru tot restul vieților voastre de rahat.
Și dacă nu vă pasă de asta și vă plac sculele mari sîrbești
și tot aveți de gînd să relatati despre asta,
amicul vostru Boris va fi mîncat
de un tigru, de un leu sau de o veveriță
sau de orice animal din întunecată Africa.
Și va trebui să trăiți cu asta.
Presupun că pot să te citez cu remarca despre veveriță.
Uite, Cunt.
CIA are o parte luminoasă și o parte întunecată
și între ele există gri.
Facem lucruri de care lumea nu trebuie să știe.
E partea pe care o negăm că există.
O parte a CIA tlucreaza de 3 săptămîni în Bosnia la Vulpea.
La ce-ați lucrat lăsîndu-l să dispară ?
Lasă-mă să-ți pun o întrebare.
De ce crezi că CIA ar lăsa să scape un criminal de război ?
Lasă-mă să-ți pun o întrebare.
De ce în 5 ani, CIA,
Haga, Națiunile Unite și NATO
n-au fost în stare să găsească un tip pe care noi l-am găsit în 2 zile,
dacă chiar vroiați să-l prindeți ?
Vă dăm un bilet dus spre casă.
Vă sugerez să-l folosiți.
Nu vă mai salvăm încă odată.
Din acest moment, povestea va fi scrisă de alții.
Americanii, da, au rupt înțelegerea de pace,
dar unii sugerează că ar fi făcut o înțelegere secretă cu Vulpea,
că dacă renunță la putere, nu-l vor acuza de crime de război.
Ați mai zburat în așa ceva înainte ?
N-o să mai simțiți nimic în fund săptămîni întregi.
- Grozav ! - Drăguț că au împachetat pentru noi.
Ce ai de gînd să faci ?
Nu știu. Să plec în Grecia cu Duck.
Să împart niște musaca cu el și prietena lui.
Duck ?
Ce e ?
L-au trimis pe Boris afară din țară
pentru că încerca să-l prindă pe Vulpea.
Pe noi ne îndepărtează pentru că noi l-am găsit.
Nu, el ne-a găsit. Suntem norocoși că încă mai avem cap.
Nu, nimeni de la putere din locul ăsta
nu vrea să-l prindă pe ticălosul ăsta !
Și asta e greșit.
Da.
Ce spui ?
Spun că nu putem să plecăm.
Cred că m-am udat.
În regulă.
Da.
Hai să-l prindem pe ticălosul ăsta.
În regulă, d-lor. Încărcați. Suntem gata de plecare.
Pregătiți avionul pentru rulare.
Bine, care e planul ?
Fugim.
Fugim ? Ăsta ți-e planul ?
Da, fugim.
Ca și copil, n-am visat niciodată
că voi fi un erou.
Dar, cum a zis și Boris, în timpuri murdare, lucrurile murdare trebuie făcute.
Restul poveștii e, cred, legendă urbană.
V-aș spune că e adevărată, dar oricum nu m-ați crede.
Mirjana a aflat unde se ascundea Vulpea,
și ne-a dat ideea cum noi 3 l-am putea prinde.
Nu te poți duce la vînătoare cu 10 gărzi după tine.
E prea gălăgios.
Se sperie animalele.
Doctore ?
Unde e restul echipei tale ?
Nu e nici o echipă, dobitocule !
Suntem doar noi.
Vă dau 5 milioane de dolari.
Americani.
Luați-i ! Sînt ai voștri.
Luma 5 milioane dacă te predăm.
Mă predați și apoi ce ?
Lor le e mai teamă de mine decît mie de ei.
Nu aveți tupeu să mă ucideți.
Și n-aveți tupeu să-mi luați banii.
Și tu nu avați tupeu
să vedeți comunitatea internațională
îmi va face sau nu.
Nu aveți nimic.
Așa am schimbat regulile.
Dacă puterea se întoarce, nu înseamnă că poți pleca.
N-am să plec niciodată.
O să mă atașez chirurgical de tine.
Ăsta era orașul lui Marda.
Sînt cîteva locuri în care musulmanii s-au întors.
Ei vor știi mai bine ce să facă cu el.
Împrumută-mi 50 de dolari.
Ce ? Abia am lăsat 5 milioane pe stradă.
Vrei să-ți împrumut 50 de dolari ?
De fapt, dă o sută.
Știi, toate astea
vor declanșa o furtună de rahat de negări și mușamalizări internaționale.
Poate vorbești cu tatăl tău să-mi dea ceva de făcut.
Atunci aș putea să-ți dau banii înapoi.
În regulă.
Ce ai de gînd să faci ?
Rămîi să relatezi de aici ?
Tu ?
Am o treabă bună în New York.
Fata din Grecia.
Subiectul...
Subiectul e chiar aici.
Cîntă ceva decent la asta, te rog.
Încă odată ?
Simon, ești singurul om pe care îl știu, care împrumută bani
ca să plătească altă datorie.
Și de asta mă iubești.
De asta te iubesc.
made by sabian